- Oversat af Maat - www.hounddawgs.org
Gamle Marley var stendød.
Det skal tydeligt forstås, -
- ellers kommer der ikke noget godt ud af historien, jeg vil fortælle.
På juleaften synger alle kristne, hører nyheden englene bringe
Tak, sir.
...hører nyheden englene bringe
ET JULEEVENTYR
Baseret på en novelle af Charles Dickens
Glædelig jul.
Kristtorn! Få din julegave!
- Det er syv år siden i dag. - Hvad er det du siger?
Hr. Marley døde for syv år siden denne dag.
Vær venlig at vender tilbage til det job, som jeg betaler dig anseligt for?
Hr. Cratchit!
Ilden er ved at gå ud, hr. Scrooge.
Kom herover, hr. Cratchit.
- Hvad er det? - En skjorte.
- Og det her? - En vest.
- Og det her? - Et jakke.
Disse beklædningsgenstande.
Beklædningsgenstande blev opfundet som beskyttelse mod kulden.
Når man har købt dem, kan de anvendes på ubestemt tid til det formål, de er til.
Kul brænder.
Kul er flygtigt, og kul er dyrt.
Der bliver ikke brændt mere kul i dette kontor i dag.
- Er det forstået, hr. Cratchit? - Ja, sir.
Gå tilbage til arbejde, før jeg er tvunget til at beslutte, -
- at der ikke længere er brug for din tjeneste!
Ja, sir.
- Glædelig jul, Bob Cratchit. - I lige måde, hr. Fred.
Glædelig jul, onkel.
Jeg sagde: "Glædelig jul, onkel."
- Humbug. - Er julen humbug, onkel?
- Er sikker på, du ikke mener det. - Jo, det gør jeg.
Hvad er julen? Det en tid til at købe ting, -
- som du ikke har brug for, eller penge til.
Man finder sig selv et år ældre, med ikke en døjt rigere.
Hvis jeg kunne få min vilje, ville alle idioter som sagde "glædelig jul" -
- blive kogt i deres egen plumpudding, -
- og begravet med en kristtjørnepæl gennem sit hjerte.
Hvorfor det, onkel.
Du holder jul på din måde, og lad mig holde det på min.
- Holde jul. Men du holder jo ikke jul! - Lad mig holde det alene så!
Meget godt kan det gøre dig. Meget godt har det gjort for dig.
Der er mange ting, hvor jeg kunne have afledt det gode, -
- som jeg ikke har profiteret af. Julen, blandt resten.
Men jeg har altid betragtet julen som en god tid, -
- venlig, tilgivelsens og velgørenhedens tid, når mænd og kvinder, -
- åbner deres lukkede hjerter frit til deres medmennesker.
Selvom det aldrig har sat en stump af guld eller sølv i min lomme.
Jeg tror, det har gjort gavn for mig. Og jeg siger, Gud velsigne det.
Vil ikke høre en lyd fra dig.
Og vil du beholde din jul, mister du dit job.
Du er en god taler. Jeg spekulerer på, hvorfor du ikke går ind i politik.
Bliv ikke vred, onkel. Kom og spis hos os i morgen.
Spise? Jeg vil se mig selv i helvede først.
Det ville være en stor glæde for mig. Og for min kone.
Ja, din kone.
Jeg har hørt, at hun bragte meget lidt ind i ægteskabet uden medgift.
Jeg elsker hende. Og hun elsker mig.
Elsker... God eftermiddag, nevø.
Jeg vil ikke have noget af dig. Jeg beder ikke om noget af dig.
- Hvorfor kan vi ikke være venner? - Du spilder min tid.
Jeg beklager, at De er så stejl.
Vi har aldrig haft et skænderi, så vidt jeg ved.
Og jeg skal holde mit gode humør, og ønske dig en glædelig jul.
- Farvel. - Og et godt nytår.
- Hvordan går det med din familie? - Det går godt.
- Vil du give dem mine bedste hilsner? - Ja, det skal jeg nok!
- Farvel, Cratchit. - Farvel, sir.
- Og glædelig jul. - Tåbe.
Og nu er han skyld i, at jeg kommer for sent til Bushnel.
- Jeg går til børsen. Lås ikke tidligt. - Nej, sir.
Du vil vel have fri hele dagen i morgen, formoder jeg?
- Hvis det er passende, sir. - Det er ikke passende. Og ikke fair.
Hvis jeg trak af din løn for det, -
- ville du synes, at jeg misbruger dig. Men du synes ikke, jeg bliver misbrugt -
- skønt jeg betaler en dagløn for intet arbejde.
Det er kun jul én gang om året.
Dårlig påskud at tømme en mands lomme den 25 december.
Men du blir vel nødt til at have det.
- Vær her tidligere næste morgen. - Ja, det skal jeg nok.
- Sørg for det. - Ja, sir.
- Og glædelig jul til dig, hr. Scrooge. - Humbug!
- Glædelig jul, hr. Scrooge. - Du må ikke tigge på dette hjørne.
Jeg tigger ikke. Jeg er Tim Cratchit. Jeg venter på min far.
Tim Cratchit, hva'? Så må du vente i lang tid, ikke?
- Tak, sir. - Humbug.
Vor frelser kristus og hans juledag
Vor frelser kristus og hans juledag i morgen
Ryd vejen. Gå af vejen. Lad mig komme forbi.
Glædelig jul, sir.
Den 18. januar...
Det åbne marked. Åbne marked? Køb her.
- Vi var bange for, du ikke kom. - Det er snart lukketid, sir.
- Jeg er her, er jeg ikke? - Jeg sagde, han ville være her.
- Jeg vidste du ville skifte mening. - Du har ret. Jeg har skiftet mening.
- Så vil du tage imod vores bud? - Prisen er gået op.
Gået op? Det er ikke muligt.
Vil I have mit korn, skal I opfylde min kvote. Plus fem procent.
- Du vil have et lager fyldt med korn. - Det er min sag.
Hvis vi betaler din pris, vil vores brød blive dyrere. Det rammer de fattige.
- Så bøb kornet et andet sted. - Scrooge... lige et øjeblik.
Vi køber dit korn til den pris, du nævnte i går.
For sent. I morgen vil det koste jer fem procent mere.
- Det er ikke fair! - Nej! Men det kan jeg klare.
Jeg vil give dig et øjebliks betænkningstid.
- Okay, Scrooge. Vi slår til. - Glimrende, mine herrer.
Sørg for, at betalingen for transaktion deponeres til min kontormand.
Jeg sender ikke varen, før jeg har pengene i hånden. Farvel.
- Hr. Scrooge, formoder jeg? - Ja, sir.
- Du kender ikke os. - Det ønsker jeg heller ikke.
Mit navn er Poole, og det er hr. Hacking.
- Fint. Tillad mig at passere jer. - Lad mig forklare det.
Ved denne festlige årstid, bør de af os... der har midler, -
- give et bidrag til de forarmede stakler, som lider så grusomt.
Er det penge du vil have af mig?
Mange tusind af fælles fornødenheder, mangler de daglige bekvemmeligheder.
- Er der ingen fængsler? - Masser af fængsler.
- Er fattighusene stadig i drift? - Ja, ville ønske jeg kunne sige nej.
- Er fattiggårdene stadig i fuld vigør? - De har virkelig travlt, sir.
Jeg var bange for, hvad du sagde at noget stoppede dem med magt.
Vi vil rejse en fond til at give de fattige kød, drikke, mad og varme.
- Hvad vil du bidrage med? - Ikke noget.
- Du vil være anonym? - Jeg vil være i fred.
Siden du spurgte mig, hvad jeg ønskede, er det mit svar.
Jeg morer mig ikke til jul og har ikke råd til at gøre dovne folk glade.
Min skat støtter de offentlige institutioner. Og de koster nok.
- De fattige skal gå derhen. - Mange kan ikke og vil hellere dø.
Hvis de hellere vil dø, så kan de mindske overbefolkningen.
Det mener De vel ikke, sir? - Af hele mit hjerte.
Hvis I vil passe jeres sager, så vil jeg passe mine sager. Farvel.
Far!
- Tim, du må være helt iskold. - Jeg har det fint nu.
Kan vi gå hjem til Corn Hill, og se børnene lege i sneen?
Selvfølgelig, kan vi det!
Tim, jeg har fri hele dagen imorgen. Vi vil være sammen, hele familien!
Hurra for julen, den bedste dag på året!
- Se. - De har det så sjovt, far.
Kom så, fang den.
Du vil være der en dag, og lege med de andre børn.
Det er jeg sikker på, at jeg vil. Føler at jeg bliver stærkere hver dag.
- Vi må gå hjem. Din mor venter på os. - Ja, det er tid til at gå hjem.
Scrooge. Ebenezer Scrooge.
Hvem kalder på mig?
Nogen råber mit navn?
Scrooge.
Marley?
Scrooge.
Humbug.
Det er humbug! Jeg vil ikke tro på det!
Hvad vil du med mig?
Meget!
- Hvem er du? - Spørg mig, hvem jeg var.
Du er et nøjeregnende spøgelse. Hvem er du så?
I live, var jeg din kompagnon, Jacob Marley.
- Kan du sidde ned? - Det kan jeg.
Jamen, så gør det.
- Du tror ikke på mig. - Nej, jeg gør ikke.
Hvilke beviser vil du have af min realitet, -
- ud over at have dine egne sanser? - Jeg ved det ikke.
Hvorfor tvivler du på dine sanser?
Fordi en lille ting påvirker dem, en svag sygdom af maveonde.
Du kan være en smule dårligt kød eller sennep, eller en rå kartoffel.
Der er mere sovs end en grav omkring dig, uanset hvad du er. Humbug!
Vis nåde. Grusomme spøgelse. Hvorfor plager du mig?
Mand af det verdsligsindet, tror du på mig eller ej?!
Det gør jeg! Det skal jeg! Men hvorfor opsøger du mig?
Det kræves af ethver menneske, at hans ånder skal vandre omkring, -
- blandt sine medmennesker og rejse langt og vidt.
Og hvis ånden ikke går videre i livet er den dømt til det efter døden.
Den er dømt til at vandre gennem verden og vidne om hvad den ikke kan dele.
Men som den kunne have taget del i...
...og vendt til lykke!
- Du er lænket. Sig mig hvorfor? - Jeg bærer lænken, jeg skabte i livet.
Jeg lavede den led for led og alen for alen.
Er dens mønster underligt for dig, eller vil du kende vægt og længde, -
- af den stærke lænke, du selv bærer?
Den var ligeså lang og tung som for syv jule år siden.
Du har arbejdet på den siden. Det er en tung lænke!
Jeg ser ingen lænke.
Min var usynlig, indtil den dag jeg døde.
Det samme gælder din.
Jakob. Fortæl mig mere. Trøst mig lidt!
Jeg har ikke mere at give.
Min ånd... gik aldrig uden for vores kontor.
I mit liv, gik min ånd aldrig ud over de snævre grænser, -
- af vores usle pengepuger hul.
Ingen tvivl om det. Du var en god mand for sagens kerne.
Sagens kerne?! Menneskeheden var sagens kerne.
Sagens kerne var det almene velfærd.
Næstekærlighed, barmhjertighed, og velvilje var sagens kerne.
Mit erhverv var blot en dråbe vand, -
- i den omfattende hav af sagens kerne!
Det er jeg ked af, Jacob. Kan jeg gøre noget for dig?
For mig? Nej, det er for sent.
Men jeg er kommet... for din skyld, Ebenezer.
Er du? Du har altid været en god ven.
Som en del af min bodsøvelse, -
- er jeg blevet sendt for at advare dig. - Og det har du.
Og for at tilbyde dig en håb om at undslippe min skæbne -
- vil du blive hjemsøgt af tre ånder.
Tre ånder? Er det den chance og det håb du nævner?
Det er det.
I så fald tror jeg, at jeg ikke vil have det.
Forvent den første i nat, når klokken slår ét.
Kunne de ikke alle komme på samme tid, og få det overstået?
Forvent den andet ved slaget to.
Den tredje, kommer når det passer ind hans egen gode tid.
Kik ikke på mig mere. Se, hvad du skal huske, -
- hvad der er skete mellem os.
Humbug.
Noget jeg spiste.
Et.
Hvad var det Marley sagde...
Ingenting.
Var blot en drøm.
- Er du ånden der blev forudsagt? - Det er jeg.
- Hvem og hvad er du? - Jeg er ånden fra fortidens jul.
- Langvarig fortid? - Nej, din fortid.
Gøre mig den tjeneste, at tage den hat på du har i hånden.
Jeg bringer sandhedens lys. Vil du bruge hatten til at slukke det!
Hvabehar. Det var ikke min hensigt at fornærme dig.
Hvilken sag bringer dig her?
- Det er for din velfærd, at jeg kom. - Kan ej forestille mig større velfærd -
- end en nats uforstyrret søvn.
Vær forsigtig, Ebenezer Scrooge. Jeg taler om din forbedring.
Tja, hvis det er forbedring, så lad os komme videre med det.
Kom.
Vi skal være usynlige og tavse som graven.
Du vil nu se et barn, et ungt menneske.
Du vil se dig selv, Ebenezer.
Luften er så ren. Meget anderledes end fra byen.
- Ved du, hvor du er? - Selvfølgelig, jeg...
Jeg er født her. Jeg var en dreng på dette sted.
Det er Daniel Costas. Og Robert Estes. Hej, Daniel.
Den store der, det er David Tyler. David, se her! Det er Ebenezer!
Jeg sagde til dig, Ebenezer. De kan ikke høre dig.
Sikke glade de ser ud alle sammen.
Det er rigtigt. Det er de. Ja, det er på tide at komme videre.
Kom, Ebenezer. Du kender vejen.
Jeg kunne gå vejen med bind for øjnene.
- Din skole. - Jeg kan godt husk den.
- Og det er juledag. - Der er en dreng derinde, forsømt.
Drengen er forladt af sine venner og hans familie.
Hans mor er død. Hans far bærer nag til ham.
- Hvorfor bærer hans far nag? - Hun døde i barselssengen.
Efter hans fødsel.
Græd for drengen, hvis tårerne kommer.
Han har sin venner, selv på denne dag. Alle hans elskede bøger.
Hans Ali Baba. Kære gamle ærlige Ali Baba.
Sultanens brudgom, vendt op og ned for Genie.
Men ikke et reelt barn at tale med. Ikke en levende person.
Er Robinson Crusoe, ikke virkelig?
Og fredag? Og papegøjen med grøn krop og gul hale? Ikke ægte?
Han klarede det, drengen.
Lad os se en anden juledag, da du var ung.
Fan.
- Fan! - Kære, broder!
Jeg er kommet for at tage dig med hjem, kære bror.
Hjem.
- Hjem, lille Fan? - Ja.
Hjem for tid og evighed. Far er meget venligere.
Han talte blidt til mig og var ej bange for at spørge om du måtte komme hjem.
Han sagde ja, du skulle. Og han sendte mig i en hestevogn for at hente dig.
- Du er en rigtig kvinde, lille Fan. - Og du er en mand nu.
Og du kommer aldrig tilbage her igen.
Kom, vi må ikke lade far vente.
Far!
Bliv der dreng. Stå stille nu. Lad mig se på dig.
De har ikke overfodret dig, det er sikkert.
- Jeg er vokset, tror jeg. - Ja, det gør de fleste drenge.
Fan fortalte, at du ikke vil flytte tilbage her igen.
På tide du finder ud af, hvad du vil. Jeg har arrangeret en læreplads.
Du vil flytte ind hos hr. Fezziwig om tre dage.
Tre dage, far? Jeg håbede, at vi ville få ham hjem i længere tid.
Længere? Tre dage er længe nok for os begge to.
- Synes du ikke, Ebenezer? - Ja, sir.
Ganske længe nok.
- Er du færdig der? - Helt sikkert, sir.
Ind i vognen, Fan.
Nu er vi på vej. Ind i vognen, knægt.
Fan bad om mere tid, men min far var en meget streng mand.
- Og Fan... - Hun døde som ung kvinde.
Hun havde sådan en generøs natur. Ja, for ung.
- Gammel nok til at bære et barn. - En søn.
- Fred, din nevø. - Fred Holywell.
Som bærer en slående lighed med din søster.
- Gør han? Har aldrig bemærket det. - Har du aldrig lagt mærke til det?
Jeg tror, du har gået gennem livet med lukkede øjne.
Aben dem. Åben dem helt op.
- Du kender denne mand. - Det er gamle Fezziwig.
Ja, min kære. Vil du bede hr. Peuring om at henvise det til hr. Scrooge?
Og du kender dette sted.
Kender du det ikke? Var jeg ikke i lære her?
Hør efter, alle sammen! Dick? Ebenezer? Læg skrivetøjet.
Ikke mere arbejde i aften. Det er juleaften.
Så luk disse protokoller ned. Pak alle sammen. Vi behøver plads.
Sådan, knægt. Du vil nyde det i aften, Ebenezer. Det er en ordre.
- Ja, sir. Jeg vil prøve. - Sæt din sjælen i det.
Du lægger nok i dit arbejde, og jeg har ros, men du er ung.
Der er mere i livet end klude og gamle hovedbøger.
Det er fru Fezziwig og de tre døtre og deres bejlere.
Og glædelig jul til jer alle sammen!
Og Belle.
Jeg havde glemt... hvor smuk hun var.
- Hej, Belle. - Hej.
- Har du lyst til at danse? - Ja.
Hvor længe er det siden du har danset, Ebenezer?
Dans er spild af tid.
- Det syntes du ikke dengang. - Der var en grund til det dengang.
Du har ændret dig, siden du kom til Fezziwig. Du var så dyster.
Jeg må advare dig, frøken Belle. Jeg har et alvorligt sindelag.
Jeg anser alvor et beundringsværdigt karaktertræk. Men det kan overdrives.
Jeg vil tage notits af dit råd og gå gennem livet med et godt smil.
Kom så, I to! De spiller op med Sir Roger de Coverly.
Tid nok til at søbe punch i sig, når I er gammel og fed som mig.
Den bedste partner, min kone, før den unge laban vil danse med hende.
Sikke en forskel det gør, Ebenezer, at rejse den ujævne vej i livet, -
- med den rigtige kvinde til at hjælpe med at bære byrden.
Hvilken heldig mand, jeg er!
- Skal vi slutte os til de andre? - Med fornøjelse, frøken Belle.
Gamle Fezziwig. En tåbelig mand.
Tåbelig? Hvorfor tåbelig?
Hvad gjorde han for at fortjente lovprisning af disse lærlinge?
Brugte et par pund? Dansede som en abe? Smilte stort?
Den lykke han gav...
...var så stor, at den kunne have kostet 1000 pund.
Blot små ting.
- Belle. - Er du forelsket, Ebenezer?
- Tanken havde strejfet mig. - Hun er for god til dig.
En dag, når jeg har tjent min formue, har jeg gjort mig fortjent til hende.
- Denne nat vil jeg aldrig glemme. - Aldrig.
Men du glemte hende. Tit og ofte, ikke?
Se. Endnu en juleaften... forsinket på grund af arbejdspresset.
- Kan du huske det? - Nej.
Hej, Belle.
Nu kan du huske det?
Undskyld jeg er forsinket.
Jeg troede, at du måske ikke kom. Jeg ved, hvor travlt du har.
Tja...
...den tid af året, og arten af mit arbejde.
Det er vigtigt nu at jeg bruger min tid fornuftigt.
En anden rollemodel har fortrængt mig.
- Hvilket rollemodel har fordrevet dig? - En forgyldt én.
Alle dine håb er blevet til en stor lidenskab: Udbyttet.
- Tanken om penge fortærer dig. - Måske er jeg blevet klogere.
Men jeg har ikke ændret mig i forhold til dig.
Vores forhold er gammelt.
Den blev skabt, da vi var unge og vores muligheder begrænsede.
Hvor ofte har jeg dog ikke tænkt på de tider?
Hvis der havde været nogen forståelse mellem os, -
- vil du så opsøge mig og forsøge at have mig nu?
En pige blottet for medgift, som kun har sig selv at bringe til ægteskabet.
Har du ingen svar?
- Tror du ikke, at jeg ville? - Sikke et frygteligt svar.
Så karakteristisk for den påpasselige mand.
Ebenezer, jeg løser dig.
Du er en fri mand. Jeg lader dig gå. Du må finde lykke i det liv, du har valgt.
- Jeg gik næsten efter hende. - "Næsten" har ingen indflydelse.
Især i spørgsmål om din hjertenskær. Og du havde et hjerte, ikke?
Hvorfor fulgte du ikke efter hende?
Efter hans død, min far efterlod han mig en lille arv.
Belle ville gifte sig og holde på at vi kunne leve for ganske lidt.
Men jeg ønskede noget mere til os begge to. Så jeg lånte pengene ud.
Skabte grundlaget for økonomisk succes, som jeg har opnået.
- Tillykke. - Takker dig for ikke at håne mig.
- Vis mig ikke mere. Føre mig hjem. - Du har gjort rede for det, du fik.
Nu vil jeg vise dig, hvad du har mistet.
- Belle. - Ja, Belle.
Og det er hendes børn!
Åh, skat, han er vidunderlig! Er han ikke?
Åh, Gud, hvilket kuld!
Hej... min kære.
Hej, far. Hvor er min gave?
Du bliver nødt til at vente til i aften. Jer alle sammen.
Gaver juleaften, som sædvanlig.
- De kunne have været mine. - Det samme tænkte jeg.
Jeg så en gammel ven af din i byen i eftermiddag.
- Hvem var det? - Gæt engang.
Jeg kan ikke. Jeg ved det ikke.
- Ebenezer Scrooge? - Hr. Scrooge var det.
Jeg passerede hans kontorvindue og det var ikke lukket.
Han havde en enkelt lys tændt på hans skrivebord.
Hans partner, Jacob Marley, ligger for døden, hør jeg.
Og der sad han, Ebenezer Scrooge, alene. Helt alene i verden, tror jeg.
Stakkels Ebenezer. Stakkels elendige mand.
- Spar mig for din medlidenhed! - De kan ikke høre dig.
Og hvad angår dig, har jeg fået nok af dine billeder fra fortiden!
Forlad mig! Hjemsøg mig ikke længere!
Sandheden skal sejre!
Et mareridt.
Et frygtelig mareridt.
Gud...
...lad mig sove.
Lad mig sove... i fred.
Fred.
Kl. to.
Tja, Jacob Marley...
Hvor er ånden, som du talte om med så stor tungefærdighed!
Du sagde klokken to, gjorde du ikke, Jacob?
Du tog fejl i døden, ligesom du tog fejl i livet, gamle partner.
Ebenezer Scrooge!
Kom ind!
Det agter jeg at gøre.
Kom ind og lær mig at kende!
Du har aldrig set folk som mig før?
Det er sandt, er det ikke?
Du gik aldrig med nogle af de yngre medlemmer af min familie?
- Ikke hvad jeg husker. - Heller ej nogen af mine ældre brødre?
Nej, desværre ikke. Har du mange brødre, ånd?
Over 1800!
- Det er en stor familie at sørge for. - Tag fat i min kåbe, Ebenezer Scrooge.
- Hvad dag er det nu? - Ved du ikke det?
Julemorgen.
Der er mange der køber, ikke?
Åh, Ebenezer, er det alt hvad du kan se?
Følg mig, og jeg vil vise dig, på hvilken måde de kan bruges.
- Er der noget magisk over din fakkel? - Åh, ja... der er.
- Kender du dette hus? - Nej, jeg kan ikke sige, at jeg gør.
- Det er Bob Cratchits hus. - Er det?
Han gør det godt for 15 shilling om ugen.
Skal vi gå ind?
- Jeg vil ikke forstyrre dem. - Som med den forrige jul, -
- vil vi være usynlige og uhørt.
- Spekulere på hvad der holder din far? - Sandsynligvis taler han med præsten.
Far elsker at komplimentere ham for hans prædikener.
- Jeg håber, min budding er en succes. - Ingen laver bedre budding end dig.
- Peter? Gem noget til familien. - Jeg smager bare din mad.
Jeg er sikker på, at den vil være god uden din hjælp.
Hej, mor!
- Duft til mors madlavning, Martha! - Min mund løber i vand!
- Også min! - Jeg kan ikke vente!
Vi blir bare nødt til det. Gå over og hjælp Martha med smør på brødet.
Her er de!
- Glædelig jul, alle sammen! - Du er sent på den, Bob Cratchit.
Og du er ret kold ligesom en istap, Tim.
- Far havde en lang snak med præsten. - Det tænkte jeg nok!
Tim, lyt til buddingen der simrer på ilden!
Der er ligesom en kæmpe slange inde i det kobber!
- Gå sammen med din bror og søster. - Af sted med dig så.
Kom så.
- Hvordan opførte han sig i kirken? - Så godt som man kan... bedre.
Mor er bekymret over hvordan det bliver.
- Se, hvor de hjælper ham. - Hvad sagde du?
Ikke noget. Det er... ingenting.
Han eftertænksom, når han sidder så meget alene.
Han tænker på besynderlige ting.
Han sagde, at han håbede folk så ham i kirken, fordi han var en krøbling, -
- og at det kunne være behageligt for dem at huske på juledag.
Det gjorde de lammede tiggere raske og at de blinde kunne se.
Det forekommer mig, at Tim bliver stærkere for hver dag.
At hans ben vokser. At han er i bedre humør.
Ja, Bob. Jeg er sikker på, du har ret. Han bliver stærkere.
Tja, vi er her alle sammen. Det er det vigtigste.
- Belinda, hjælp mig med gåsen. - Ja, mor.
Peter, jeg har nogle gode nyheder til dig.
Jeg mødte tilfældigvis i morges i kirken, en herre.
Fred Holywell. Han er en nevø af vores egen hr. Scrooge.
Han huskede, at jeg har en stor søn, -
- og fortalte mig, han har en stilling på tre shillings og seks pence om ugen.
Tre shilling og seks pence hver uge?
Så hvis du er frisk, kan du begynde at arbejde på næste mandag.
Nu kan jeg hjælpe dig og mor.
Mere vigtigt... du skal gå i gang med fin en karriere.
En startløn til en dreng på tre seks pence om ugen.
Typisk min nevø. Ikke sært at han aldrig kunne spare noget op.
- Måske sparer han mere op end penge. - Fred? Gør det for at trodse mig, ikke!
At ansætte min søn som medarbejder på en høj løn.
Kom og få det!
Stille, roligt, børn.
- En vidunderlig gås! - Det er nok til en hær!
- Mor, du har overgået dig selv! - Det er okay så?
Skynd dig, far, skær gåsen ud! Jeg kan ikke vente!
Har vi ikke glemt noget?
Herre, vi takker dig for den gavmildhed du har lagt foran os.
Vi takker dig for denne dag af kærlighed og glæde, -
- for at tillade os at være sammen, til at dele med hinanden og med dig, -
- fylde vore hjerter på denne særlige dag.
Amen.
- Amen. - Hvad? Sagde du noget?
Nej.
- Jeg troede, jeg hørte dig... - Nej, jeg sagde ikke noget.
- Kartoffel. - Peter.
Alice.
- Belinda. - Kartoffel, Alice?
Det er en meget lille gås.
Det er alt hvad Bob Cratchit har råd til.
Mig.
- Har alle fået noget? - Ja.
Så lad os begynde. Og glædelig jul til os alle.
- Glædelig jul til os alle. - Og Gud velsigne os, alle sammen.
Sig mig, ånd. Vil han overleve?
Jeg ser en ledig plads ved dette bord.
Jeg ser en krykke uden en ejer, omhyggeligt bevaret.
Hvis disse skygger forbliver uændret i fremtiden, vil barnet dø.
Nej. Sig, han vil blive skånet.
Hvis disse skygger forbliver uændret finder ingen af mine slægter ham her.
Men hvis han skal dø, så lad ham dø, og mindske overbefolkningen.
Du bruger mine egne ord imod mig.
Ja. Måske i fremtiden, vil du tie stille, -
- indtil du ser hvad den overskydende befolkning er, og hvor den er.
I himlen er det muligt at du er værdiløs og mindre egnet til at leve, -
- end millioner som denne stakkels mands barn!
En triumf, min kære. Endnu en triumf!
Jeg sagde det til dig, mor.
Det er en succes. Sikke en lettelse for fru Cratchit.
- Nu er deres fest slut. - Nej. Bare et højtideligt øjeblik.
Se efter.
Nu vil jeg gerne udbringe en skål for Scrooge grundlæggeren af vores fest.
Hr. Scrooge.
Grundlæggeren af vores fest. Jeg ville ønske, jeg havde ham her.
Jeg vil give ham et stykke af mit sind, og håber at han havde en god appetit.
Min kære, børnene. Det er juledag.
Det bør være juledag, når man drikker for helbredet af sådan, -
- en nærig, afskyelig, hård, ufølsom mand som hr. Scrooge.
Min kære, hav noget medfølelse.
Godt...
Jeg drikker for hans helbred og dit, og den dags skyld, men ikke for hans.
Langt liv for, hr. Ebenezer Scrooge. Glædelig jul og et godt nytår.
Jeg er ikke i tvivl om hans jul vil være meget lystig og han vil være lykkelig.
Hr. Scrooge...
Han har overbevist os, Bob Cratchit.
Uden mig, ville der ikke være nogen fest. Ingen gås overhovedet.
Mit forstand med forretningssans har givet ham arbejde.
Er det alt du har lært ved at iagttage denne familie på juledagen?
Nej, ikke alt. Men man skal tale åbent for sig selv, for ens liv.
Her kommer vi og skåler blandt bladene så grøn
Her kommer vi og skåler så fair at blive set
Kærlighed og glæde til jer, og en glædelig jul også
Og Gud velsigner jer, og sender jer et godt nytår
Vi har noget tid tilbage. Tag fat i min arm
Kærlighed og glæde til jer, og en glædelig jul også
Og Gud velsigner jer, og sender jer et godt nytår
- Hvor er vi nu? - Er blot en gade.
En hvilken som helst gade! Dette hus, går vi ind i her.
- Jeg tror, det kunne underholde dig. - Er ej i humør til at blive underholdt.
Er mit spil så morsomt? - Undskyld, min elskede.
Jeg tænkte på hans ansigt i går. Humbug, sagde han. Humbug.
Han sagde, at julen var humbug. Han troede selv på det.
Jeg vil gerne møde din onkel. Den måde, du portrætterer ham smigre mit hjerte.
Han er komisk.
- Men ikke behageligt. - Hans dårlige maner bærer sin straf.
- Det siges at han er meget rig. - Men hans rigdom er ej til nytte.
Han gør ikke noget godt og for sig selv.
Jeg kan ikke formøble det.
Du skal ikke argumentere med dem. Det er nytteløst og taktløs.
- Taktløs er en kvalitet jeg foragter. - Det kan jeg se.
- Jeg har ingen tålmodighed med ham. - Jeg har medlidenhed af ham.
Medlidenhed af mig?
Som lider af hans syge luner. Ham selv, altid.
Han tager det i sig ikke at lide os, og ikke komme og spise med os.
Og han går glip af en meget god middag.
Grunden til at jeg taler om ham, er min mor, Gud støtter hendes hellige sjæl.
Hun var meget glad for ham. Hun elskede ham.
Det er sandt. Fan elskede mig og jeg hende.
Kære Fan. Jeg ville ønske, at hun var i live i dag.
- Fred ser ud som hende. - Ja.
Jeg blev mindet om det for nylig.
De vigtige konsekvenser af ham, indtager en modvilje til os, -
- og er ikke lystig med os, han mister nogle behagelige øjeblikke, -
- som ikke kunne gøre ham nogen skade.
Jeg giver ham chancen hvert år, om han kan lide det eller ej.
Og hvert år vil han sige, "jul, bah, humbug!"
Kom, vi må gå til vores gæster.
Vil du have nougats?
Så meget støj.
- Jeg kan ikke høre mig selv tænke. - De ser ud til at være glade.
Jeg formoder gratis mad og drik er en fornøjelse for de fleste mennesker.
Glade i hinandens selskab, mener jeg.
Alle, tie stille. Vi skal have et ordspil. Hvad skal det være?
Gæt en talemåde! Kender alle reglerne?
I har fem sekunder til at svare. Jeg vil stille spørgsmålet.
- Hr. Topper, vil du holde regnskab? - Jeg skal gøre mit bedste.
I har fem sekunder. Hvis I undlader at give et acceptabelt svar, -
- så skal I stå bag jeres stol. Det sidste vinder prisen.
- Fred, bare begynd. - Undskyld. Ja, det skal jeg nok.
Og nu...
- Stolt som? - Stolt som en påfugl.
- Peter? Tør som? - Som en ørken.
- Trind som? - Min kone!
Undskyld, min kære. Bare en lille joke. Trind som...
- En... - To sekunder!
En agerhøne.
Hurtig som?
- Vinden? - Nej!
En, to, tre, fire, fem...!
- Et blink, I idioter. - Ebenezer.
- Du sagde de ej kunne se eller høre os. - Det er helt rigtigt. Ja. Undskyld.
Selv jeg glemmer nogle regler. Trods alt, kommer jeg ej ofte tilbage.
Jeg forsøger at lytte til spillet.
Beskeden som?
- En jomfru. - Nej.
- Er sikker på det er en kendt talemåde. - Jeg tænkte bly som en violet.
Fred.
Dog vil jeg acceptere dit svar.
Janet?
- Deltag. Lukket som? - Lukket som...
En tromme. Alle ved det.
Lukket som?
Ikke særlig kvik, min nevøs kone.
Lukket som din onkel Scrooges pengekasse!
Er helt forkert. Din tid er udløbet. Du har tabt og skal stå bag din stol.
Lukket som en tromme, er hvad jeg tænkte på.
Godt for dig, Fred. Knægten er intelligent.
Jeg vælger at betragte deres hån mod mig som et muntert indfald.
Det er tid til at forlade dette herlige sted. Vi mangler et besøg mere, -
- før min tid er slut. Tag fat i min kåbe...
Snu som... en ræv!
- Rød som... - Rød som en rose.
- Stille som... - Natten.
Nej! En mus!
- Overhovedet ikke. - Jeg ved det. Graven.
Hvor er vi nu?
Jeg er sikker på, at jeg ikke kender dette sted.
Navnet ville ikke betyde noget for dig. Det er et sted, -
- ligesom mange andre steder i denne verden.
- Har vi nok brænde til natten? - Det skal nok holde.
Der er mindst én ting der stadig er gratis i dette land.
Mary, et stykke af det koges.
- Det er for varmt. - Det bliver hurtigt koldt.
- Hvor har du dem fra, far? - Jeg har ikke stjålet dem.
Hun sagde ikke, du stjal dem.
- Hun skulle have lidt respekt. - Du må ikke skælde pigen ud.
- De faldt ned på vejen fra en vogn. - Din far er ikke en tyv, pige.
Ikke endnu.
Hvorfor er disse mennesker herude?
Mænd og kvinder i pjalter. Børn spiser rester! Der er institutioner.
Har du besøgt nogle af dem, disse institutioner du taler om?
Nej! Jeg beskatter for dem. Er det ikke nok?
Er det?
- Ben, kom tilbage til bålet. - Se på disse hænder.
De er hårde hænder. De har lavet det hårdt arbejde. Jeg vil arbejde.
Jeg vil have brød til mine børn. Det er ikke rigtigt, der ikke er noget job.
- Vi er sammen. Det er det vigtigste. - Jeg elsker dig, Meg og børnene.
I morgen tager jeg børnene med til sognets fattighus.
Nej...
Jeg vil hellere drukne i floden end at gå derhen og være adskilt for evigt.
- Indtil jeg får arbejde! - Nej. Vi er en familie. Bliver sammen.
Kom så. Kom med tilbage til bålet.
Hvorfor viser du mig det? Hvad har det med mig at gøre?
Er de ikke af den menneskelige race? Se her... under min kjortel!
Kig på disse!
- Hvad er de? - De er dine børn.
De er børn af alle, der vandrer på jorden uset!
Deres navne er uvidenhed og ønsker. Pas på dem.
For på deres pande, er der skrevet ordet: "Dommedag".
De staver dommedag for dig og alle der benægter deres eksistens.
Har de ingen tilflugtssted? Ingen steder at tage hen?
Er der ingen fattighuse? Er der ikke nogen fængsler?
Dæk dem til. Jeg ønsker ikke at se dem.
Det tænkte jeg nok, at du ville sige.
De er skjult... men de lever.
Åh, de lever.
Tja...
Tiden er kommet for mig til at forlade dig, Ebenezer Scrooge.
- Forlade mig? Efterlade mig her? - Åh, ja.
Det kan du ikke. Bring mig tilbage til min seng.
Det er for sent.
Det er koldt. Stedet er underligt. Efterlad mig ikke her.
Ånd?
Kom tilbage!
Jeg vil tale!
Måske... har jeg lavet en fejl her og der.
Talte hurtigt om sager, som jeg ikke gav stor eftertanke.
Fint, vi er nødt til at give og tage. Kommer til at berør vores sind!
Jeg er en fornuftig mand. Ånd!
Hav medlidenhed med mig.
Efterlad mig ikke.
Hvad har jeg gjort?
At blive efterladt sådan her? Hvad?
Er du ånden, som Jacob Marley forudsagde der ville besøge mig?
Jeg er i nærheden af julespøgelset som endnu ikke har været der?
Du vil vise mig skyggerne af de ting, der ikke er sket, -
- men det vil ske i tiden før os. Er det rigtigt?
Jeg frygter dig.
Mere end noget andet spøgelse, jeg har set.
Jeg er parat til at støtte dit selskab. Vil du ikke tale til mig?
Kør på. Natten svinder hurtigt. Tiden er kostbar for mig.
Jeg kender dette sted godt. Børsen er som et andet hjem for mig.
Jeg ved ikke meget om det. Jeg ved kun, at han er død.
- Hvornår døde han? - I går aftes.
- Hvad skete der med hans penge? - Overladt til hans firma. Hvem ellers?
Det vil blive en lille begravelse, hvis vi tilbyder og danner en fest.
Vil gå hvis der er frokost. Men jeg vil betales for tiden, jeg spilder.
Har disse mænd ingen respekt for de døde?
Jeg vil smutte. Efter alt vi lavede af anselig forretninger sammen.
Jeg vil smutte og finde prisen på korn. Farvel.
Farvel.
Hvorfor blev jeg indviet i samtalen? Hvilket formål kunne det have for mig?
Barmhjertige himmel, hvad er det?
Ånd.
Det er et frygteligt sted. Jeg ønsker at forlade det.
Nej, jeg vil ikke. Det kan du ikke få mig til at gøre.
Jeg siger, at jeg forstår det. Det er tilstrækkeligt.
Der må være nogen i denne by, som føler noget for denne mands død.
Jeg kræver at se denne person!
Det er en svinsk del af byen. Du må have lavet en fejl.
Har taget en forkert drejning.
Derinde? Har jeg ikke noget at gøre derinde.
Luk op, fru Dilber. Skal jeg betale dig for varer, jeg ikke har set?
Du skal ikke spørge mig om, hvordan jeg fik fat på disse?
Enhver person har ret til at forsørge sig selv. Det er mit motto.
- Han har altid været død. - Ja.
Og hvem skal begræde tabet af de småting?
- Ikke en død mand, formoder jeg. - Nej, faktisk.
Hvis han ønskede at beholde dem, efter han var død, den onde gamle krage, -
- hvorfor var han så ikke mere medgørlig i hans levetid?
Han ville have haft nogen ved sin side, da han blev ramt af døden, -
- i stedet for at ligge der og udånde alene...
På egen hånd.
Det er mine ting.
Hun har stjålet mine ting. Jeg vil have hende for retten!
- Hvad kalder man disse? - Sengeforhæng.
Du tog dem ned med ringene og det hele, mens ham lå der?
Hvorfor ikke?
- Og få ikke stearin på hans tæpper. - Hans tæpper?
Jeg håber, at han ikke døde af noget smitsomt?
Jeg ville ikke stå og hænge der, hvis det var tilfældet han gjorde.
Hvad vil du tilbyde så?
Det er ikke mine ting. Ja, de ligner, -
- men den person hun taler om kan ikke være mig.
Der er en lighed måske, men...
Et pund og treoghalvtreds. Ikke en øre mere hvis jeg blev styrtet af det!
Du er en hård hund, Joe. Tag ikke fejl af det.
Jeg er altid venlig overfor damerne. Det bliver min ruin.
Ånd, hvilket forstokkethed er det?
Jeg beder om at se nogle følelser for denne mands død, -
- og så viser du mig kun grådighed og griskhed!
Lad mig se noget ømhed! Nogle dybe følelser!
Der må være en fejl. Din kollegas ånd bragte mig hertil tidligere.
Ja vel.
Du er djævelsk svær at føre en samtale med.
Lad de små børn komme til mig, og hindre dem ikke i det.
Thi Guds Rige er sådan. Sandelig siger jeg jer, -
- den der ikke modtager Guds rige ligesom et lille barn, -
- han skal ikke komme derind.
Den kulør gør ondt i mine øjne.
Det er bedre nu.
Det arbejde gør mine øjne røde.
Jeg vil ikke vise røde øjne til jeres far, når han kommer hjem.
Ikke for alt i verden. Det må næsten være hans tid.
Den tid er forbi.
Jeg tror, han går langsommere end han plejede disse aftener.
Dog har jeg set ham gå hjem...
...med lille Tim på hans skuldre i et rask tempo.
Og det har jeg også...
Men han var meget let at bære. Og jeres far elskede ham så højt...
...at der ingen problemer var.
Ingen problemer. Der er jeres far nu.
Hej, far.
Hej, min kære.
- Hej, mine kære. - Hej, far!
Du kom meget sent. Vi var bekymrede for dig.
- Jeg er glad for, du er hjemme, far. - Det er jeg også.
Du er blevet ganske stor.
Grunden til jeg kom for sent, er fordi jeg gik derhen i dag.
I dag?
Jeg kunne ikke holde mig væk. Det er så fredeligt og grønt.
Du skal se det på søndag. Vi skal alle gå derhen på søndag.
Jeg lovede ham, at jeg ville gå derhen hver søndag!
Mit lille barn.
Mit lille... barn.
Far, være ikke ked af det.
Undskyld. Jeg har jer alle sammen.
En velsignelse at være taknemmelig for.
Ved I, hvem jeg så på gaden i dag? Hr. Scrooges nevø, Fred.
Og han hilste mig, på sin sædvanlige munter måde.
Og han så, at jeg var lidt bedrøvet.
Han spurgte mig, hvad der pinte mig. Og da jeg fortalte ham, -
- sagde han, at han var inderligt ked af det for det, og...
Robert.
Tim er en del af os alle sammen. For hans skyld, må vi leve videre.
Så længe vi elsker hinanden, vil han altid være i live.
Ja, selvfølgelig, min kære. Men uanset hvordan og hvornår, -
- skilles vi fra hinanden.
Jeg er sikker på, at ingen af os vil glemme lille Tim.
Nej, aldrig.
Og når vi husker, hvor tålmodig han var, og mild.
Selv om han var et lille barn, er jeg sikker på, at vi ikke vil skændes.
Jeg er en lykkelig mand. Jeg er en rigtig glad mand.
Jeg beder om ømhed og dyb følelse. Og du har vist mig det.
Der er intet mere som jeg behøver at se.
Før mig hjem.
Hvad er det?
Jeg troede, vi blev enige om, at du ville bringe mig hjem?
Spøgelse...
Noget siger mig, at vores veje snart skilles.
Jeg ved det, men jeg ved ikke hvordan.
Sig mig...
Hvem var den mand, som vi så ligge død?
Nej.
Før jeg nærmer mig den sten, så svar mig på dette:
Er de ting, du har vist mig skyggerne af de ting, der vil være der?
Eller er de skyggerne af ting, der måske kun vil være det.
Menneskets forløb vil varsle visse ender. Jeg accepterer det.
Men hvis de veje fraviges... må følgerne ændre sig.
Sig mig, er det hvad du viser mig?
Jeg er ikke den mand, jeg var.
Jeg vil ikke være den mand, jeg var før denne visitation.
Hvorfor vise mig det, hvis alt håb er ude?
Gode ånd, gå i forbøn for mig, og forbarm dig over mig.
Sig at jeg kan ændre disse ting, ved at ændre mit liv!
Jeg vil ære julen i mit hjerte, og holde det hele året.
Jeg vil leve i fortiden, nutiden og fremtiden. Alle ånder skal leve i mig!
Jeg vil ikke lukke de ting ude, jeg har lært! Fortæl mig...
Fortæl mig, at jeg kan udviske skriften på denne sten!
Skån mig!
Mit eget værelse.
Jeg er i live.
Tak, ånd. Jeg skal nok holde mit løfte.
Vil leve i fortiden, nutiden, fremtiden. Alle tre ånder vil leve i mig.
Himlen og julen vil blive rost for det.
Jeg siger dette på mine knæ, Jacob Marley.
På mine knæ.
Klokken er 9:00. Og daggry.
Men hvilken dag er det?
- Hej! Er du der, min dreng! - Mig, sir?
Ja, dig, min gode fyr. Hvad dag er det i dag?
- I dag? Det er juledag! - Juledag?
Jeg gik ikke glip af den. Ånderne klarede det hele på én nat.
Nå ja. De kan jo klare alt.
- Halløj, min fine ven! - Hej!
Kender du vildthandleren der ligger lige om hjørnet?
- Det håber jeg, at jeg gør! - Intelligent dreng.
Ved du, om de har solgt den store kalkun, der hang der?
- Hvad? Den der er så stor som mig? - En fornøjelse at tale med dig.
Ja! Den der er ligeså stor som dig!
- Den hænger der nu. - Gå ud og køb den!
Og bring den tilbage hertil, så jeg kan sige, hvor den skal leveres til!
Kom tilbage og jeg vil give dig en skilling.
Kom tilbage på mindre end fem minutter, og jeg vil give dig to en halv shilling!
Jeg må klæde mig om. Jeg har ingen tid at spilde!
Jeg er så let som en fjer!
Jeg er så lykkelig som en engel.
Jeg er lige så kåd som en skoledreng!
Jeg er så tummelumsk som en beruset mand.
Glædelig jul til alle sammen. Og godt nytår til verden!
- Hvis det er gas, får du klø. - Han var i vinduet. Jeg sværger det.
Der er du.
Denne dreng siger, at du vil købe denne kalkun.
- Ja. Her er din to en halv shilling. - Tak, sir!
Her er en adresse og prisen for kalkunen.
Tag denne fugl med til Bob Cratchit i Camden. Anvisningerne er skrevet ned.
- Tag straks af sted. - Ja, sir.
Du må kun sige, at den kom fra en ven. Og den skal være der til julemiddagen.
Det vil den, sir.
- Her er noget for din ulejlighed. - Tak, sir.
- Tak. - Glædelig jul.
Vidunderlig dag.
Så giv os alle en forandring i hjertet...
Godmorgen. Glædelig jul til jer.
Som engle. Ja, præcis. I synger fortræffeligt her.
- Tak, sir. - Det er mig, der takker jer, -
- for den herlige musik på denne herlige juledag.
Godmorgen.
Åh, mine herrer. Glædelig jul til jer.
Hr. Scrooge.
Det er mit navn. Jeg føler, at mit navn ikke er behageligt for jer.
Lad mig undskylde, og acceptere at jeg giver til de fattige.
Gud være lovet!
Kære hr. Scrooge! Er det Deres alvor?
Og ikke en kvartpenny mindre. Rigtig mange efterbetalinger er medtaget.
Hvad kan jeg sige til sådan en gavmildhed?
Men, kære sir!
- Vil I komme og se mig? - Det vil vi!
- Ja, så sandelig! - Jeg er meget taknemmelig.
- Tak 50 gange! - Tak, sir. Tak.
- Ja? - Bob Cratchit? Det er til Dem.
- Det må være en fejl. - Du er vel Bob Cratchit?
- Så er der ikke sket nogen fejl. - Jeg har ikke bestilt det.
Denne kalkun her blev købt og betalt af en herre, -
- for at blive leveret til Bob Cratchit i god tid til julemiddagen.
- Hvilken herre, hvad er hans navn? - Anonym. Han ville være anonym.
- Anonym, sagde du? - Hvad han sagde. En anonym herre.
- Hvem kunne have sendt den? - Aner det ikke.
- Er det en fejl? - Det troede jeg også.
- Vores navn er der. Hvad skal vi gøre? - Vi tilbereder den og spiser den.
Og får den bedste julefest, vi nogensinde har haft i vores liv.
Og jeg siger, fru Cratchit, hvilken glimrende idé.
Og Gud velsigner os alle sammen.
Og Gud velsigner os alle sammen!
- Glædelig jul, sir. - Glædelig jul.
Glædelig jul.
Åh, Fred! Den er alt for dyrt.
- Men kan du lide den? - Åh, jeg elsker den!
Det er den smukkeste ting, jeg nogensinde har set.
Den hører hjemme på dit håndled, min skat. Glædelig jul.
Åh, Fred! Jeg elsker dig. Og ikke kun på grund af det her.
Jeg ved det.
- Hvem kan det være? - Ingen er forventet så tidligt.
Min Gud! Det er onkel Ebenezer.
Din onkel? Hvad i alverden vil han?
Åbn døren, Mary.
Det har jeg ingen anelse om.
- Fred. - Onkel Ebenezer.
- Må jeg komme ind? - Ja, kom ind.
- Værsgo. - Tak.
Kom endelig indenfor.
- God eftermiddag og glædelig jul. - Glædelig jul til dig.
Onkel Ebenezer, det er min kone, Janet. Janet, det er onkel Ebenezer.
Det er en fornøjelse.
- Mere som en overraskelse. - Det er det også.
Det er ganske rigtigt. Helt ærligt, det er en overraskelse.
Da vi talte sammen i går, gjorde du det helt klart for mig, -
- at du ikke ville acceptere min invitation.
Jeg sagde også andre ting, gjorde jeg ikke, Fred?
At julen var humbug, og spild af tid og penge.
En falsk og forloren højtid, som inderligt skal ignoreres.
Ja, dybest set.
Jeg kommer på grund af tre årsager. For det første...
...for at undskylde for hvad jeg sagde om julen.
Det var en humbug, Fred.
- Var det? - Men det ved jeg nu.
For det andet, er jeg kommet for at møde din kone.
- Her er hun. - Ja. Og en smuk kvinde, er hun.
Tak.
Jeg...
Jeg var forelsket engang. Vil du tro på det?
Ja.
Men jeg havde hverken modet eller optimismen.
Måske dybden af følelsen, af det I to har.
Hvis invitationen stadig står ved magt, så siger jeg ja.
Selvfølgelig står den ved magt. Hurra!
- Jeg var sikker på, at en dag... - Tilsyneladende havde du ret.
- Ja, jeg vil gerne spise med jer. - Du er mere end velkommen.
- Du kan godt lide selskabslege, ikke? Jo, det kan jeg faktisk.
- Har De spillet, gæt en talemåde? - Det er en af vores favoritter.
- Måske kunne vi spille det i dag. - Muligvis.
Jeg er god til det. Hvis udtrykket " lukket som" bliver stillet, -
- så er svaret: "en tromme".
- Ja, det er det også. - Godt.
Tilgiv mig for at sige det, men jeg kan genkende min søster i dit ansigt.
Jeg elskede din mor, Fred.
For en tid der, glemte jeg, hvor meget jeg elskede hende.
Måske valgte jeg at glemme det.
Nu vil jeg gerne smage noget af jeres berømte punch.
Selvfølgelig. Du har gjort os begge to meget glade, onkel Ebenezer.
- Har jeg? - Ja.
Gud tilgiv mig for den tid, jeg har spildt.
Kl. 9:00. Sent igen, hvad, Cratchit. Bare vent med det.
Hr. Cratchit!
Ja, sir.
- Ved du, hvad klokken er? - Ja, sir.
Hvad er klokken?
Atten minutter over ni, sir.
Atten et halv minut. Hvad bilder du dig ind, at komme på denne tid!
Beklager, at jeg kommer for sent.
Ja, det tror jeg, at du er. Kom denne vej, hvis du vil?
Det er kun jul en gang om året. Det må ikke gentages.
Jeg hyggede mig gevaldigt igår.
Jeg vil fortælle dig, min ven, at jeg ikke vil finde mig i det mere!
Derfor... vil jeg...
...fordoble din løn!
- Fordoble min løn, sir? - Ja, Bob!
Glædelig jul til dig!
Jeg vil fordoble din løn og hjælpe din familie på bedste måde jeg kan.
Og Tim kommer til at gå igen.
Og vokser sig stærkere og stærkere.
Vi vil diskutere detaljerne i eftermiddag over en julepunch.
Hvad går der af dig?
Ikke noget, sir.
Tja, det er bare...
...ikke noget.
- Tak, sir. - Du er velkommen, min gode mand.
Få gang i ilden, før vi fryser ihjel. Køb noget mere kul...
...før du sætter et nyt prik over et eneste "i"
Ja, sir.
Ebenezer Scrooge holdte mere end han lovede.
Han blev så god en ven, så god en læremester, -
- så god en mand som den gamle by kendte.
Og for lille Tim, der ikke døde, var han som en anden far.
Det blev sagt af Ebenezer Scrooge, at han forstod at fejre en glædelig jul.
Hvis nogen mand i live besad viden, -
- kan det virkelig være sagt af os og os alle sammen.
Og som lille Tim sagde:
"Gud velsigne os alle sammen!"
- Oversat af Maat - www.hounddawgs.org